Trebuie sa privim lucrurile intr-o maniera romantica,
pentru ca in vremuri atat de dure avem tendinta de a deveni romantici.
atunci cand cad bombe...
ce explodeaza atat de aproape de oameni...
incercam sa ne apropiem de cei de langa noi...
uitand astfel de bombe, de razboi si de trenul deraiat.
Pur si simplu, te apropii de ceilalti.
Si faci ce fac toti atunci cand sunt apropiati.
Asta facem.
Nu-mi spuneti ca in timp ce cad bombe...
faceati dragoste in tren?
Sigur ca faceam!
Sigur ca da!
Nu ai inteles? Te misti incet, draga.
Esti foarte lent.
Zidul Berlinului a devenit acum doar o amintire.
Generatiile din timpul razboiului incep sa dispara.
iar tara se va adapta la viziunile creative si inteligente ale viitorului.
Insa o tara se construieste si pe amintiri,
unele vizibile, altele ascunse...
Acum o jumatate de secol regimul nazist si-a propus sa curete natiunea germana...
de homosexualitate
Circa 100,000 de barbati, majoritatea provenind din familii
crestine germane, au fost arestati.
Se estimeaza ca intre 10 si 15 mii au fost dusi in lagare de concentrare...
In prezent, se crede ca mai putin de 10 din acesti barbati, sunt inca in viata
Actul sexual anormal ce are loc intre persoane de sex masculin sau
intre oameni si animale se pedepseste cu recluziune;
putand fii impusa si pierderea drepturilor civile.
PARAGRAFUL 175 Codul Penal German, 1871
PARAGRAFUL 175
Salut, Karl, Salut, sunt Klaus.
Astazi nu e bine?
Trebuie doar sa vin in trecere si ne vedem cu alta ocazie?
Bine. Voi fi acolo in jur de ora 3.
Daca vrei sa scapi de mine, da-mi papucii, e in regula.
Sunt emotionat. La revedere.
Trebuie spus ca am crescut in Germania si ca niciodata, niciodata...
nu am auzit vorbindu-se despre persecutarea sau arestarea homosexualilor
in timpul Germaniei naziste.
Niciodata nu am stiut nimic despre generatia bunicilor mei...
bunicii mei gay...
si am fost educat intr-o tara...
in care cu doua generatii in urma...
Erau persecutati, erau trimisi in lagare de concentrare...
multi dintre ei fiind asasinati, niciodata nu am stiut nimic despre asta,
n-am avut un trecut...
si a trecut mult timp pana sa-mi dau seama
ca multe dintre aceste persoane pot sa fie inca in viata.
Intr-un fel, deja este prea tarziu...
ca acum dupa 50 de ani...
sa le spui ca povestea lor este foarte importanta...
si ca ne dorim sa o cunoastem si...
ca este un act de curaj, iar noi o recunoastem ...
macar acum, la finalul vietii lor...
Si sa vorbeasca acum, cand toata viata
nimeni nu a vrut sa auda ceea ce au trait ei...
Nu cred.
KARL GORATH, NASCUT IN 1912.
Oh, am vorbit deja prea mult despre lagarele de concentrare.
Au trecut mai bine de 50 de ani.
Au fost multi altii cu povesti mai bune...
decat prostiile astea rusinoase.
Cu timpul, le-am aruncat pe toate...
De ce le-ati aruncat?
Le-am facut sa dispara.
Nu sunt amintiri placute.
Am mai vorbit despre ele,
nu mai vreau sa o fac.
Pentru mine, au ramas in trecut.
Nu am mult timp pentru filmul acesta.
Mai mult de jumatate de zi, nu accept.
Sunt aici, hai sa scurtam lucrurile.
Foarte scurt.
Altfel nu pot.
Lasati-ma pe mine!
Inca nu am murit.
PIERRE SEEL, NASCUT IN 1923
Am jurat sa nu mai strang niciodata mana unui neamt.
Si iata, va vine sa credeti?
E teribil.
Nu veti putea intelege,
pentru ca nu sunteti din generatia mea,
Ceea ce face astazi dificila intelegerea intre noi.
Incercati din greu sa intelegeti.
Iar eu incerc sa nu va fac niciun rau.
Pentru ca este foarte greu sa vorbesti de acele vremuri.
HEINZ F. NASCUT IN 1905
Acesta este Schwanenburg.
Era un club de dans.
Un bar normal...
...insa in anumite zile era inchiriat de homosexuali.
Si atunci era multa veselie,
si multa vorbarie.
Homosexualii dansau,
si din cand in cand, ca sa ne mentinem in alerta,
cineva striga, "Vine politia!".
Toti isi scoteau fustele si fugeau.
Dar politia nu venea niciodata.
Azi, e greu sa-ti imaginezi...
...cat de nebun si de amuzant era Berlinul...
...dupa razboiul dintre 1914-1918.
Totul era amuzament.
Barbatii, ca si femeile, dansau impreuna.
In Berlin, aceia au fost anii de aur.
Cred ca in tot Berlinul te simteai liber,
puteai sa faci ce doresti.
Erau trei cluburi foarte cunoscute.
Unul in partea de nord...
in care veneau fete proletare.
De obicei, imbracate in hainele bune de duminica...
ANNETTE EICK NASCUTA IN 1909.
...in smoking.
Trebuie sa spun ca eram putin speriata.
Daca nu ai vazut niciodata...
...lesbiene masculine sau Butch...
...atat de multe la un loc...
Eram surprinsa, a trebuit sa ma adaptez.
Si o chestie simpatica,
am vazut o femeie...
...care semana putin cu Marlene Dietrich.
Nu stiu de ce dar am vrut sa o cunosc.
Dar eu, cu siguranta, nu o interesam.
Eram doar o fetita prostuta.
Insa ea a fost...
...ceea ce voi vedea ulterior...
cea care imi va salva viata,
pentru ca ea mi-a facut rost de documente.
Ea a plecat in Anglia inaintea mea.
Pana in anul 1920, Berlinul era considerat,
de toata lumea, raiul homosexualilor.
Berlinul a ingnorat complet Paragraful 175,
legea germana antisodomita emisa in 1871...
Insa atata timp cat exista legea...
exista amenintarea, santajul si puscaria...
S-a infiintat o miscare pentru abolirea legii: Paragraful 175...
condusa de Doctor M. Hesfield...
om de stiinta si pionier in investigatiile sexuale...
era si socialist, evreu si homosexual...
Institutul Hesfield pentru Stiinte Sexuale din Berlin
a atras atentia internationala.
Un numar tot mai mare de persoane s-a alaturat campaniei sale pentru
Emanciparea Homosexuala in Germania.
Parea sa inceapa o noua epoca a libertatii.
M-am nascut in 1906 intr-un satuc german...
din munti...
Tatal meu avea o brutarie...
si intr-o zi frumoasa de primavara...
ma plimbam de-a lungul raului...
cand am intalnit un barbat matur...
el avea 45 de ani...
eu aveam 18, iar el 45 de ani...
eram foarte fericit...
am plecat la el acasa pentru trei zile...
el mi-a spus, am facut dragoste...
si am trait cu el cam 10 ani...
Sportul a devenit centrul vietii mele.
Am avut un profesor atletic...
Un profesor evreu blond.
Dumnezeule!
Zvelt, puternic si frumos.
Intr-o zi am facut dus impreuna...
si am sarit pe el.
Exact contrariul unui maestru homosexual...
Eu am sarit pe el!
Am fugit acasa si i-am spus mamei:
"Mama, astazi am avut primul meu barbat!"
V-ati nascut aici?
M-am nascut aici.
Dar nu in acest apartament?
Nu. Un etaj mai jos.
S-a nascut aici, avea o mica curte...
...curtea aceasta mica de la intrare...
Era foarte mica si...
aici se petreceau toate...
cu ceilalti copii...
Timp de decenii, miscarea de tineret a inceput
sa recruteze tineri germani.
Dintre evrei, socialisti, sionisti si pana la nationalisti...
cateba mii au raspuns chemarii.
Departe de rigoarea si de disciplina prusaca...
Acestia isi declamau viziunea romantica asupra lumii...
celebrand naturaletea, prietenia, si corpul uman.
Unii au depus juramant de castitate,
altii isi glofificau sexualitatea.
Ai uitat de baieti, Heinz?
- N-am uitat. - N-ai uitat
Aici in spate, in partea asta,
era canapeaua.
Acum e ascunsa sub cutii.
- Aici a fost camera ta, nu? - Da.
Camera baietilor.
Ma saturasem de amintiri despre cercetasi si de fotografii,
cu ghitara agatata de perete.
De cand Heinz avea 12 ani,
a avut relatii sexuale cu alti baieti,
se formau grupuri,
avea relatii sexuale cu membrii si cu conducatorii acestora
cu varste de 20 si 21 de ani.
iar mai tarziu a devenit el lider.
Eu am devenit Lider Regional...
in cele din urma.
Arestul.
Grupul meu si cu mine am reusit sa mai rezistam...
inca sase luni.
Si apoi tinerii hitleristi au venit dupa noi.
cu manusi metalice...
...si alte arme.
Am opus rezistenta.
Dar ei erau mai puternici...
iar din punct de vedere numeric...
ne erau superiori.
Partidul Nazist infiintat dupa caderea Germaniei
din Primul Razboi Mondial,
avea propriile planuri pentru tineretul german.
Puritatea Ariana va salva patria
de la rusinea infrangerii si va desavarsi un viitor glorios.
Nazistii si-au propus sa transforme natiunea
intr-o imensa forta unita de lupta.
Mama provine dintr-o familie crestina,
tata este evreu.
Mama s-a convertit.
Cand a ajuns Hitler la putere, lucrurile au inceput sa se schimbe.
Baietii germani din Forta Hitlerista erau obligati sa poarte uniforme.
Parintii lor trebuiau sa le cumpere urgent.
In 4 luni intreaga clasa a devenit maron.
Cu pantaloni scurti si camasi maron.
Dupa 4 luni cu Hitler...
...cineva a ridicat mana:
"Pot sa ma asez in alta parte?"
"De ce?"
"Aici miroase a usturoi!"
Nici nu stiam ce inseamna asta.
Nu mancam niciodata usturoi acasa.
Acum ca am imbatranit, stiu care sunt proprietatile curative ale usturoiului.
Aceasta a fost prima insinuare fata de evrei.
Evreii mananca usturoi.
"Pot sa ma asez in capat?"
"Aici pute a picioare murdare de evreu!"
Era evident.
In doua luni,
Eram asezat doar in primul rand.
Mi-au luat tot.
In cel mai pur sens al cuvantului.
Ne numim evreii "Yom Kippur".
Familia mea nu era prea religioasa.
Insa respectam sarbatorile sfinte.
De aceea, ne numim evreii "Yom Kippur".
Erau timpuri grele...
putini gaseau de lucru.
Iar inflatia era groaznica.
La inceput nu ne venea sa credem.
Ne apuca rasul.
Ca un individ ca Hitler...
era sprijinit de multime.
Promisiuni, promisiuni.
Ei le-au crezut.
Am inceput sa vorbim despre Hitler in Alsacia.
Insa doar in soapta.
Stiam ca se fac pregatiri.
Fratii mei mai mari au fost recrutati in armata franceza.
Traiam cu frica de razboi.
Imi amintesc ca am auzit un discurs...
la radio:
Vreti unt sau arme?
Iar multimea striga: ARME!
Pe tatal meu l-a speriat asta.
Intoarce-te putin.
Nu, intoarce camera aici.
Dar asa nu te vad.
Nu e nevoie. Vreau o fotografie cu tine.
Haide!
Cine e aici?
Sunt eu.
Ia uite!
Sunt eu...
aici e Mannfred din New York...
a fost prima mea dragoste exotica.
L-am vizitat in 1934...
in New York...
Cand m-am intors...
in acel moment deja erau nazistii la putere...
exista un oficial...
pe care il chema Roehm.
Era homosexual.
Toti stiau, insa...
Homosexualii erau siguri ca...
nimanui nu-i pasa ca unul dintre oficialii din guvern...
era ca ei.
Hans Roehm a fost alaturi de Hitler inca de la inceput...
La inceputul anului 1929...
Roehm a organizat o banda anarhista de luptatori de gherila...
si veterani cu experienta, numita SS.
"Stormtroopers"
O Militie privata ce reprezenta forta bruta
din spatele viziunii hitleriste.
Oponentii, cei ce doreau denuntarea nazistilor,
au facut publica homosexualitatea lui Roehm.
Hitler l-a sprijinit pe Roehm.
"[SA] nu este o institutie de educatie morala a tineretului
ci de formare a tinerilor luptatori.
...Viata particulara nu trebuie sa fie obiectul unor dezbateri
atata timp cat nu intra in conflict
cu principiile de baza ale ideologiei national-socialiste."
Adolf Hitler.
Faptul ca Hitler l-a aparat pe Roehm a fost doar o exceptie,
Partidul Nazist condamna puternic homosexualitatea.
M-a dus cineva intr-un bar gay.
Vroia sa-mi arate cum era cu homosexualii crestini.
Asa ca m-a luat in acel bar.
Era o atmosfera incredibila de frica.
Tot timpul se uitau sa vada cine intra.
Unii dintre ei mi-au spus...
ca inainte atmosfera era placuta si fara griji,
Insa acum se simt persecutati.
Mie nu-mi parea persecutare,
mai ales ca barul era inca deschis.
Insa ei spuneau ca barul era deschis doar pentru a-i aduna la un loc.
Asa au facut mai tarziu si cu evreii...
i-au lasat sa-si pastreze locurile de intalnire...
ca apoi sa-i poata prinde.
In data de 30 ianuarie 1933,
Adolf Hitler a devenit cancelar,
Sprijinit fiind masiv de votantii germani,
In mai putin de o luna,
nazistii au ordonat inchiderea aproape a tuturor barurilor pentru homosexuali si lesbiene...
din oras.
Patru zile mai tarziu,
in data de 27 februarie,
organul legislativ german, Reischtaag,
a ars din temelii,
Hitler i-a invinovatit pe comunisti,
comunistii pe nazisti,
raspandind zvonuri false cum ca barbatul arestat
era amantul secret al lui Roehm.
Profitand de aceasta criza,
Hilter a cerut si a obtinut puteri emergente guvernului.
In mai putin de o luna,
Primul lagar de concentrare, din numeroasele care au urmat,
a inceput sa primeasca prizonieri din apropierea satului Dachau.
Zece zile mai tarziu,
Hitler a declarat un boicot la nivel national impotriva
afacerilor si serviciilor evreilor.
In data de 6 mai a fost distrus Institutul de Stiinte Sexuale
al doctorului Hesfield.
Hesfield, care fusese avertizat reusind sa scape de arestare,
a murit in exil.
Patru zile mai tarziu, nazistii au incendiat biblioteca lui Hesfield.
Au fost arse mii de carti evreiesti, de nivel intelectual
tot ceea ce se numea "degenerat".
Ruguri imense se aprindeau in toata Germania.
In data de 14 iulie 1933,
la sase luni de la obtinerea puterii,
partidul nazist a devenit unicul partid legal.
Multi homosexuali s-au gandit inainte de toate la conditia lor de germani,
crezand ca identitatea nationala ii poate proteja.
In fotografia aceasta este tatal meu.
Aceasta e casa bunicului meu.
Locuiam la primul etaj...
iar bunicii la etajul al doilea.
Eu nu prea intelegeam situatia...
nu reuseam sa rationez.
Dar nici nu am luat-o in serios.
De o parte erau parintii mei,
pe care nu puteam sa-i abandonez.
Aici sunt eu.
Eram adorabil, mereu cu zambetul pe buze.
Ce e interesant la aceasta fotografie este ca...
nu exista nicio trasatura evreiasca pe aceasta figura.
Este un mic crestin.
Nu? Un crestin perfect.
Familia mamei mele era prusaca. Crestini devotati, evanghelisti.
Pentru matusile mele si pentru familia mea era ceva ingrozitor...
spuneau, "Oh, Doamne, e evreu si e si homosexual!"
O sa fie persecutat intr-o forma sau alta!
Asta nu se poate termina bine!
Odata, aveam planuri de plecare la Shangai.
Costa $ 1,000 de persoana.
De unde sa scoatem $ 4,000 ?
Familia era sigura ca poate sa aiba grija de noi.
Nimeni nu se gandea la ce urma sa vina.
In 1934, Hitler a facut o alianta puternica
intre industrie si armata.
Ambitia lui Hans Roehm de a dezvolta SS
pe cheltuiala armatei,
se transformase intr-o amenintare.
In data de 28 iunie Hitler a ordonat executia lui Roehm,
si a altor 300 de presupusi dusmani ai Reich-ului.
Acest masacru al sangeroasei armate naziste a fost numit...
"Noaptea Cutitelor Lungi".
O saptamana mai tarziu Hitler se foloseste de homosexualitatea lui Roehm
pentru a-i justifica executia.
si declara ca in partitul sau nu mai exista homosexuali.
Din nou, opozitia germana, i-a numit pe nazisti homosexuali.
Nazistii care s-au declarat homosexuali
au inceput sa fie persecutati.
Comandamentul Central al Gestapo-ului a creat un departament
special pentru infractiunea de homosexualitate.
"...putin peste 7 sau 8 % din barbatii din Germania sunt homosexuali.
Daca lucrurile vor ramane asa, natiunea noastra se va distruge
din cauza acestei plagi."
"Cei ce practica homosexualitatea
priveaza Germania de fii pe care ii datoreaza"
Heinrich Himmler, Reichsfurer - SS.
In 1935, la aniversarea asasinarii lui Roehm,
nazistii au rescris Paragraful 175.
Pentru a accentua definitia comportamentului homosexual ilegal.
Lideri ai partidului au propus includerea in lege si a lesbienelor,
insa pana la urma nu s-au pus de acord
Priveau lesbianismul ca fiind o stare temporara si curabila.
Femeile erau privite ca si recipiente pentru reproducere.
In cadrul Guvernului s-a creat un nou departament:
Biroul Reich-ului pentru combaterea homosexualitatii si a avortului.
Am o intuitie foarte buna.
Si aveam un presentiment...
...ca se va petrece ceva ingrozitor.
Am luat decizia sa plec la tara.
Si asa am facut.
Cand eram la ferma, ce faceam? Cantam.
In ebraica. Cantece evreiesti.
Am fost invadati de nazisti...
si dusi la puscarie.
Dar nu toti nemtii erau...
agresivi si brutali...
Nevasta unui politist...
A lasat poarta deschisa, in mod voit.
Si am scapat toti.
Ferma a fost partial incendiata.
M-am intors aici si, in mod miraculos,
mi-am gasit pasaportul...
sub un munte de moloz si sticla...
fara sa ma ranesc.
De aici am plecat cu bicicleta...
si am incercat sa ajung la Berlin.
Si aici s-a intamplat...
Postasul venea spre mine pe bicicleta din sens opus...
si-mi spune: "Domnisoara, am o scrisoare de dragoste pentru dvs."
Am deschis-o si am gasit inauntru...
documentele englezesti cu care puteam sa ajung in Anglia.
Aproape ca nu-mi venea sa cred.
Daca as fi pierdut aceasta scrisoare,
atunci as fi ajuns...
cu parintii mei la Auschwitz.
Lesbienelor nu li s-au aplicat arestarile masive,
in arhive se regasesc doar 5 cazuri de persoane trimise in lagarele de concentrare,
insa lumea creata de ele a fost distrusa.
Unele au ales exilul,
altele s-au casatorit cu barbati homosexuali.
Practic, majoritatea a disparut de pe scena publica.
In timp ce parea ca lesbienele nu reprezinta o amenintare,
nazistii considerau homosexualitatea masculina
ca fiind o boala contagioasa...
ce strica si slabea sangele natiunii germane.
Cand am ajuns prima data la politie,
m-au intrebat: Esti homosexual?
Am raspuns: da, sunt, toata lumea stie.
Niciodata nu am negat.
Am avut o problema pe strada cu 4 studenti...
si eu am fost barbatul rau care i-a sedus pe acei studenti.
Aveam 28 de ani, iar ei intre 19 si 20 de ani. Tineri!
Dupa parerea lor, ei sunt, bineinteles, oameni de onoare.
Intr-o dimineata au sunat de la politie.
Ce are asta de-a face cu mine?
Nimic.
Le-am spus ca nu pot sa merg,
ca am foarte mult de lucru.
Peste zece minute, au sunat iar.
Le-am spus ca voi veni imediat.
Dar mi-au spus ca era foarte urgent.
M-am gandit: ce vor de la mine?
Asa ca m-am dus la politie...
si mi-au aratat o scrisoare...
"Ia, citeste," mi-au spus.
Politia Politica din Bavaria.
Ce treaba am eu cu asta?
"Te suspectam ca esti homosexual."
"Din acest motiv, te arestam."
Ce puteam sa fac?
Si m-au trimis la Dachau,
fara judecata...
direct la Dachau.
Am stat la Dachau un an si jumatate...
fara sa stiu de fapt de ce am ajuns acolo.
Germanii au ajuns in Alsacia in 1940.
Eu nu le spun nazisti, le spun germani!
Germanii au gasit arhivele politiei.
Au vazut numele noastre pe acele liste...
...liste cu homosexuali.
Probabil ca ne-au urmarit.
...cum traim, unde mergem, ce facem.
Intr-o zi a trebuit sa merg la Gestapo,
cu 12 prieteni.
Si am sfarsit intr-un lagar de concentrare in Schirmeck.
Pe atunci se numea Centrul de Internare de la Schirmeck,
un lagar pentru "custodie de protectie".
Daca, de exemplu, cineva se imbata,
si canta imnul national al Frantei pe strada...
...in timpul ocupatiei Germaniei naziste...
era trimis la Schirmeck.
Tot acolo erau si comunisti, membri ai rezistentei,
si cei 12 prieteni ai mei...
arestati in timpul unui raid...
In mai 1941.
Conform versiunii naziste a Paragrafului 175,
"zvonul" si insinuarea erau considerate probe.
Un om putea sa fie arestat ca fiind homosexual
pentru ceva atat de simplu ca
un gest, o privire.
Nimeni nu stia cand se va termina perioada de arest sau unde il vor duce.
In puscarie sau intr-un lagar de concentrare.
Dupa ce am fost eliberat de la Dachau,
Am plecat intr-o calatorie.
Cred ca eram urmarit...
...aveam tot timpul o femeie in spatele meu.
Am iesit din hotel, vroiam sa merg sa mananc...
Un barat a venit spre mine.
Am stiut ca suntem urmariti.
M-a tras dupa niste arbusti.
I-am spus, "Ne urmareste cineva."
"Nu, a spus el. Aici nu e nimeni."
Si atunci s-a intamplat.
"Sunteti arestat."
M-au dus intr-un loc, intr-o inchisoare, ca sa fiu judecat.
Eu nu intelegeam nimic.
Cat eu eram acolo...
...aproape toti homosexualii...
au fost transportati la Mauthaunsen..
si aproape toti...
...au fost ucisi.
Am ajuns iar intr-un lagar de concentrare.
De data asta la Buchenwald.
La inceput era "homo"...
sau mai curand "Paragraful 175"...
scris cu litere mari...
in partea din spate a jachetei.
Asta imi amintesc.
Apoi a fost...
un triunghi roz.
In acea perioada incepusera transporturile.
In fiecare zi ne luam ramas bun de la cineva
Atunci am descoperit...
rezistenta evreiasca si sionista,
ce exista in aceasta mare capitala, Berlin.
Cei care ramaneau se uneau...
Stiind ca in curand va veni randul lor.
Eu le-am oferit adapost.
I-am lasat chiar sa se adaposteasca in podul meu.
Am cunoscut un evreu tanar, blond si frumos.
M-a invitat sa ne petrecem noaptea impreuna.
Mi-a spus: Hai sa jucam sah!
Ne-am asezat pe pat...
si am jucat sah.
Am facut si acel lucru, de sigur. Trebuia s-o facem.
Apoi am dormit cateva ore.
De dimineata, a venit Gestapo-ul.
Au verificat...
el si mama lui erau pe lista.
Le-am aratat actele mele...
...nu eram pe lista.
Puteau sa ma ia.
L-au luat pe el si pe mama lui...
si i-au dus la gara.
...i-au trimis la Auschwitz.
Pe atunci, asta avea alta valoare,
o noapte de dragoste.
Triunghiul roz pentru homosexuali,
cel verde pentru criminali,
rosu pentru prizonierii politici,
negru pentru cei antisociali,
maron pentru tigani,
purpuriu pentru Martorii lui Iehova,
iar pentru evrei, triunghiul galben cu steaua lui David.
In 1942, solutia finala pentru evrei era
exterminarea totala in toata Europa.
iar transporturile au inceput sa se faca catre lagarele de exterminare
din Polonia ocupata...
S-a stabilit ca politica oficiala pentru
homosexuali sa fie reeducarea.
Cum majoritatea era formata din germani crestini
acestia au scapat de camera de gazare.
Insa nazistii i-au folosit la munca silnica ca pe niste sclavi,
la experimente chirurgicale,
sau au fost castrati.
Aproape doua treimi au disparut in lagare.
Exista o ierarhie...
de la cel mai puternic, la cel mai slab...
Nu exista nicio indoiala...
ca cei mai slabi din lagar...
erau homosexualii.
Erau ultimii.
Nu aveam inca 18 ani.
Arestat, torturat, lovit.
Fara nicio aparare,
fara nicio judecata.
Nimic. Eram singur.
N-am mai spus ca am fost sodomizat, violat.
S-a petrecut in fata mea.
si a altor 300 de prizonieri, 300.
Moartea lui Jo. Prietenul meu.
A fost condamnat la moarte, sa fie mancat de caini.
Caini germani. Ciobanesti germani.
- Unde? - La Schirmeck
Nu voi uita asta niciodata.
M-am bucurat ca am ajuns intr-o inchisoare obisnuita.
A fost ca un cadau, ca sa spun asa.
Asta mi-a prelungit viata.
Daca as fi ajuns intr-un lagar de concentrare,
acum n-as mai fi fost viu.
Si ce s-a intamplat dupa ce ati iesit din inchisoare?
Am revenit in acelasi oras, la acelasi magazin, la aceeasi lume...
iar in magazinul in care lucram erau doar femei.
Nu era niciun barbat sau aproape niciunul...
Mi-am spus, daca vreau sa vad barbati trebuie sa plec in armata.
Asa ca m-am inrolat voluntar in armata.
De ce ati facut asta?
M-am inrolat doar pentru ca...
vroiam sa fiu in preajma barbatilor!
I-am fotografiat pe toti,
si mi-am facut imediat o gramada de prieteni.
Armata insemna onoare, demnitate si justitie.
In ceea ce o transformasera nazistii,
nu stiam eu pe atunci.
Eram intotdeauna putin mandru...
de acest militarism,
chiar daca eram homosexual.
Aici e familia evreiasca din Viena a tatalui meu.
Care din ei au supravietuit?
Acesta si acesta.
Toti ceilalti au fost ucisi. Auschwitz
In aceea perioada am intalnit prima mea mare dragoste. Manfred
A fost o iubire dramatica.
Intr-o zi, am plecat sa-mi petrec noaptea la el.
Fratele lui era acolo.
Unde e Manfred?
Mi-a raspuns, "Toata familia noastra a fost arestata astazi."
Am plecat la seful lui Manfred.
Si i-am spus,"L-au luat pe Manfred.
Intreaga sa familie a fost retinuta...
in scoala veche"
Ai curaj?, m-a intrebat el,
acest german extraordinar.
"Da, am curaj"
Mi-a spus, "Fiul meu e de statura ta,
are o uniforma de la Tineretul Hitlerist.
Ia-o si scoate-l pe Manfred de la puscarie.
Am intrat si am spus: Heil Hitler!
Trebuie sa vorbesc cu ofiterul de serviciu.
Iar tipul de la Gestapo imi spune: Mi-l aduci inapoi, nu-i asa?
Eu ii raspund: Ce crezi? Doar e evreu.
Si am iesit cu Manfred pe poarta scolii.
Dupa 20 sau 30 de metri...
Inca imi amintesc locul exact...
I-am dat 20 de marci. Du-te acasa la unchiul meu!
"Il sun si ne vedem acolo."
El se opreste...
si imi spune, foarte calm
Nu pot sa vin cu tine, Gad.
"Daca imi parasesc familia acum,
nu voi putea niciodata sa fiu liber."
"Trebuie sa plec cu ei...
sunt singurul puternic"
Fara sa ne luam ramas bun,
s-a intors,
si s-a intors in cladirea scolii.
Eu am plecat in directia opusa.
Nu reuseam sa gandesc,
Dar stiam ca...
s-a rupt ceva pentru totdeauna.
Padurea cu Cantece.
Asta ne-a dat tuturor...
frisoane.
Ce era Padurea cu Cantece?
In pamant erau gauri.
Gauri in beton.
Fiecare...
condamnat...
era agatat...
de un carlig.
In baracile cu evrei...
era la fel.
Insa erau rasuciti...
inainte de a fi agatati.
Asta se pregatea pentru evrei.
Urletele si tipetele...
erau inumane.
Padurea cu Cantece.
Peste puterea umana de intelegere.
Si multe au ramas nespuse.
La mijlocul anului '44,
imperiul nazist a inceput sa se clatine.
Sovieticii au avansat din est,
englezii si americanii din vest,
Bombardamentele aeriene distrugeau orasele unul dupa altul,
lagarele de concentrare au fost, bineinteles, evitate.
Dupa jumatate de secol,
unele lagare s-au pastrat ca monumente ale trecutului,
altele au disparut complet,
altele au fost refacute si sunt folosite in alte scopuri.
"In acest loc se afla primul lagar nazist
din Alsacia ocupata."
Buna ziua, buna ziua, doamna.
Pe locul in care se afla casa mea acum, se gasea baraca nr. 13.
Pe timpul razboiului.
Tot ce vedeti aici era lagarul.
Era chiar aici.
Ce fel de prizonieri erau aici?
Majoritatea erau politici,
homosexuali, someri...
nu stiu..erau de toate felurile.
Astazi se mai vorbeste despre lagar?
Oh, tinerii nici macar nu stiu.
Nu l-au vazut.
Cand au ajuns ei,
numai era nimic, demolasera totul.
Doar noi, cei batrani, am vazut ceva pe cand eram copii.
Asadar se stia ca homosexualii erau trimisi in lagar?
Se stia, dar cum, nu stiu.
Poate din ziare.
Se poate spune orice.
Se spunea ca evreii erau exterminati aici?
Marile lagare de concentrare din Austria.
Nu era infricosator?
Da si nu.
Cred ca lumea devine foarte repede indiferenta.
Atunci cand lucrurile se petrec ani de-a randul...
La inceput erau doar lagare.
Ca pana la urma vor deveni lagare ale mortii...
nu se stia de la inceput.
Asa ca acum...
de ce nu s-a vorbit mai bine de 40 de ani?
Am o infirmitate de razboi in proportie de 90 %.
Sezutul inca imi sangereaza. Chiar si astazi.
Nazistii mi-au bagat in anus 25 cm de lemn.
Crezi ca pot sa vorbesc despre asta?
Imi face bine?
E prea mult pentru nervii mei, Klaus.
Nu mai pot sa o fac.
Umanitatea m-a deceptionat.
Mi-e rusine.
Cat timp ai stat in lagarul de concentrare?
In total?
Am facut o data socoteala.
Cred ca opt ani si un sfert.
Ce-ai facut cand te-ai intors?
Cand am venit acasa?
Am lucrat intr-un magazin de familie.
ca sa am grija de fratele meu.
Tatal meu murise.
Le-ai spus tatalui sau mamei...
ce ti s-a intamplat in lagar?
Niciodata n-am vorbit cu mama despre asta.
Puteam sa vorbesc cu tata dar...
De ce nu?
De rusine.
Mama n-a spus niciodata nimic.
Trebuie doar sa...
iti porti cu rabdare crucea.
Rusine de ce?
Te referi la mama?
Poate ca a fost compasiune,
ca sa nu ma raneasca,
sau sa nu-mi fie si mai greu.
Nici macar o vorba din partea ei.
Azi e greu de imaginat,
ca ai reusit sa supravietuiesti acelor ani infioratori,
sa te intorci si...
Sa nu poti sa vorbesti cu nimeni despre asta?
Da, n-am vorbit niciodata cu nimeni despre ce s-a intamplat.
Ti-ar fi placut sa poti vorbi cu cineva?
Poate. Poate cu tata.
Si mai tarziu, ai putut sa vorbesti cu cineva?
Niciodata.
Nimeni nu vroia sa asculte.
Daca spuneai cateva cuvinte...
Lasa-ma cu povestile astea!
S-a terminat si s-a ingropat!
Acum si pentru mine...
s-a terminat totul.
In septembrie voi implini 93 de ani.
Bucata tare, asa-i?
Versiunea Germaniei de Est pentru Paragraful 175 a ramas in vigoare pana in anul 1968.
Germania Occidentala a mentinut legea nazista pana in anul 1969.
Dupa razboi, toti cei anchetati de nazisti
conform Paragrafului 175, au fost clasificati ca si criminali.
La sfarsitul secolului, nimeni nu primise inca recunoasterea legala de victima a regimului nazist.
Heinz Dormer a fost arestat in mod repetat conform paragrafului 175 in anii '50 si '60.
El a facut proba acestor arestari, insa niciodata nu a primit nicio indemnizatie.
Annette Eick a ajuns in siguranta in Anglia inainte de inceperea razboiului.
S-a stabilit cu partenera ei la tara in Anglia si a scris poezie.
Annette si unul din fratii sai au fost singurii supravietuitori din familie.
Albrecht Becker a evitat contactele sexuale pe timpul razboiului.
Mai tarziu, a devenit regizor de film in Hamburg
si a format un camin alaturi de partenerul sau timp de multi ani.
Gad Beck a parasit Germania dupa razboi si a pus umarul la ridicarea noului stat Israel.
In 1979 a revenit in Berlin pentru a sprijini comunitatea evreiasca.
Pierre Seel a mentinut tacerea asupra experientei sale din lagar.
S-a casatorit si a format o familie.
In 1980 a inceput sa vorbeasca despre experientele sale din lagar
si a divortat.
Continua sa se judece pentru recunoasterea oficiala a cazului sau.
Heinz F. a fost eliberat de la Buchenwald si fortat sa intre in armata.
8 zile mai tarziu s-a terminat razboiul.
Acum isi imparte viata intre Hanovra si Spania.
Investigatia lui Klaus Muller asupra destinului homosexualilor
pe durata epocii naziste,
s-a transformat intr-o proba permanenta
aflata in Muzeul Memorial al Holocaustului din Washington D.C
Se stie ca inca mai traiesc doi homosexuali, unul in Polonia si altul in Germania.
Au refuzat sa-si spuna povestea in acest film.